Prosper, nu te pot trimite la orfelinat.
Nu pot. Sîntem frați. Trebuie să rămînem uniți.
Prosper, te rog, nu mă părăsi. Nu mă părăsi.
** LORD TIEF ** made by sabian
Bo.
Prosper.
Ți-ai luat lucrurile?
- Trebuie să plecăm repede. - Știam că nu m-ai fi lăsat cu ei.
Haide.
Sări.
Repede, Bo. Sări.
Am umflat-o ieri.
Știam! Știam! Frații ăia nenorociți!
Întoarce-te aici... Rapitorule!
Vei fi închis pentru mult timp.
Oh! Oh, micuța mea!
Prop, încotro merge trenul ăsta?
Sper că spre sud.
Hei, Bo, dă-ne o mâna de ajutor.
Împinge! Bo, împinge!
** LORD TIEF ** made by sabian
Am ajuns?
Aproape.
Uite, Prop, gondole.
De ce ai deschis cutiile? Pune-le la loc.
Nu le-am deschis. Erau deschise de ieri.
Oricum, pune-le la loc. Nu-s ale noastre.
Bună ziua. Se pare că mă căutați.
''Victor Getz, investigații de tot felul" Urmați-mă.
Am umblat după mâncare pentru țestoasele astea toată piața de pește.
Sărăcuțele.
Le înghețase fundul în ghiața aia.
- Haide. Trebuie să mergem. - Ce s-a întîmplat?
Fă ce îți spun, da?
Ce crezi... ?
Unde crezi că pleci? Nu vreau hoți pe nava mea!
- Las-o! Dă-i drumul! - Dă-o-ncoace!
- Dă-i-o! - Ce ați furat?
Haide, Bo. Haide.
Haide! Grăbește-te!
Deghizare, d-nă. O necesitate a activității mele, înțelegeți?
Ce pot face pentru dvs.?
Ați pierdut sau vi s-a furat ceva?
Asta am pierdut.
Oh, copii.
Am urmărit multe de-a lungul timpului...
valize, cîini, soți de ocazie...
dar sînteți primii clienți care și-au pierdut copii...
- Dl. și d-na... - Hartlieb.
Dl. și d-na Maximilian Hartlieb.
Și ei nu sînt copiii noștri.
Prosper și Boniface sînt fii surorii mele.
A crescut băieții singură.
Oh, Prosper și Boniface. Ce nume neobișnuite.
Sora mea avea o predilecție...
pentru orice neobișnuit.
Cînd a murit, acum trei luni...
eu și cu soțul meu am făcut cerere de custodie pentru Boniface.
Cu greu ne-am fi așteptat să primim și custodia fratelui mai mare.
Orice persoană rezonabilă vede asta.
Prosper l-a răpit pe Bo săptămîna trecută
și la adus aici, la Veneția.
De ce sînteți așa de siguri că au venit aici...
- dacă nu vă supărați? - Mama lor iubea Veneția.
Plănuise să se mute aici cu băieții...
unplindu-le capul cu tot felul de prostii...
despre lucrurile magice care se întîmplă aici.
Mi-e foame.
E ultimul.
Mai avem bani?
Nu-ți face griji. Voi găsi destulă mîncare.
Știu, pentru că tu ești "fratele cel mare".
Bine.
Așteaptă aici, bine?
Unde te duci?
Scuze.
- Vroiam să-l pun la loc! - Așa spun toți!
Haide!
Oprește-te, hoțule!
Întoarce-te aici!
Cred că am scăpat de el.
Cred că și noi ne-am pierdut.
Prop?
Cînd n-ai bani, trebuie să fugi de oricine?
Nu mai fugim, Bo.
Mama a vrut să venim aici.
- Aici locuim acum. - Aici?
Nu, prostuțule. În Veneția. Trebuie să fie un motiv pentru care o iubea atît.
- Ce e? - Pescarul se uită la mine.
Ești obosit. Umbrele îți pot juca feste noaptea.
- V-ați rătăcit? - Nu.
Mie îmi păreți rătăciți.
Tu cine ești? Ce vrei?
Întrebările le pun mai bine eu.
Prosper. Fratele meu mai mic, Bo.
V-ați pierdut de mama și de tată?
- Da, cam așa. - Atunci vă voi ajuta să-i găsiți.
Nu poți. Ei... Nu mai sînt cu noi.
Orfani. Și atît de tineri.
Spune-mi...
ce ați furat?
Bani, bijuterii? Sunteți spărgători?
Hoți de poșete? Hoți de buzunare?
Nu sîntem hoți.
Te rog, lasă-ne în pace. Nu avem bani.
Fugiți acasă, oriunde ar fi.
- Aici locuim acum. - Nu fii ridicol.
Știi ce se întîmplă aici după lăsarea întunericului?
Lucruri pe care ochișorii voștri n-ar trebui să le vadă.
- Nu ne e frică? - Nu vă e frică?
Nu ți-e, tigrisorule?
Nu ne e frică de locul ăsta. Nu ne e frică de tine.
Bine. Atunci urmați-mă la locul meu sigur.
Pe aici.
Sau vreți să dormiți în întuneric și în gunoaie?
Am menționat șobolanii?
Ce avem de pierdut, Prop?
D-lor, umila mea locuință...
Stella...
Vizuina noastră.
Adulții n-au voie.
Nu ești adult, nu? Doar unul dintre cei mici.
N-o să mă păcălești chiar pe teritoriul meu, nu?
Am șase ani și un sfert.
Asta te face V.I.P.
Mi-e frică de cîte ori întîrzii.
- Te-am dezamăgit vreodată? - Ei ce caută aici?
Au nevoie de ajutorul meu, cum ai avut și tu, Riccio, drăguțule.
Îți amintești?
O să stăm în fața palatului Pisani zile întregi, așa cum ne-ai spus.
E mereu aglomerație. Petrecerei și chestii.
Atunci mă voi potrivi perfect.
- Sunteți hoți? - Nu doar orice hoți.
Scip e Lordul Hoților, cel mai mare hoț din Veneția.
Nu ți-e frică de Poliție?
Ora 2:00. Tipic. Fură un ceas, data viitoare. Te vom trimite la o petrecere.
Micuțul ăsta tușește rău. Ai vreun medicament pentru el?
- Cine sînt ei? - Sunt prietenii mei.
Vor rămîne aici. E suficient?
Aici intervine Matron cu poțiunea ei magică.
E în regulă. Nu te mușc. Sunt Horneț.
Asta e garderoba.
- Arzi. te doare cînd tușești? - Alegeți-vă. Serios.
N-o să se facă bine în țoalele astea vechi.
Trebuie să ne întoarcem să-mi iau prada. Am lăsat-o în apropiere de Contarini.
- În mijlocul nopții? - Ce, ți-a trecut ora de somn, Mosca?
Nu cred că e bine pentru el să umble noaptea.
Nu-mi amintesc să fi zis ceva despre mers.
Scip! Cum ai furat asta?
Nimic nu e în siguranță cu Lordul Hoților.
Mergi mai repede, Scip! Mai repede!
- Țineți-vă! - Cel mai bun.
Aici e Poliția! Încetiniți și opriți barca!
Haide, Scip. Calc-o!
- Calc-o! - Mai repede, Scip!
Repet: sîntem Poliția!
Încetiniți și opriți barca!
Repede, Scip. Se apropie!
Mai repede! Mai repede!
Scip, haide!
- N-ar trebui să ne oprim? - Și să stricăm distracția?
- Ce facem acum? - Fiți atenți!
Oh, nu!
Ăsta e aur?
Aur, argint, bijuterii, ciordite de la adulți.
Lasă-l jos. Sunt furate.
Băiete, într-o zi te vor prinde, Scip.
Du totul la Barbarossa, și încearcă să obții un preț decent de data asta.
Cum? Doar rîde de noi. Porc gras.
- Prop poate s-o facă. E grozav la vîndut. - Hei.
Cînd mi-am vîndut jucăriile la un magazin de mîna a doua...
au încercat să ne dea alune. Așa că s-a făcut...
ca piatra, așa ce ne-au dat o grămadă de bani.
- Bo. - Bine. Încearcă tu.
Și dacă o să fii mai deștept ca bătrînul ticălos...
puteți rămîne aici cît veți vrea.
E momentul tău cel mare, D-le Fața de Piatră.
La ce zîmbești, ariciule?
Du-te și așteaptă în birou.
Să nu atingi nimic, ai înțeles?
Ce om necioplit.
I-aș spune gras, slinos, cap sec.
În regulă. Aratatii osul cîinelui.
Sunt cîteva obiecte decente aici, așa că voi oferii...
100, ceea ce e foarte generos.
Să zicem că sînt în toane bune azi.
1000 sau nu facem nici un tîrg.
Ți-ai pierdut mințile, băiete?
Îți fac o ofertă generoasă, prea generoasă...
și tu mă insulți.
Spune-i Lordului Hoților să-l trimită pe
băiatul cu barcă sau pe Horneț, data viitoare...
dacă mai vrea să facă afaceri cu Ernesto Barbarossa.
Eu sînt acum negociatorul oficial al Lordului Hoților.
300 pentru toate. Majoritatea sînt gunoaie.
Opt!
Patru.
- Șapte. - 475.
687 și jumătate.
Ești un băiat deștept.
așa că...
O să-ți dau...
500.
Asta e ultima dată cînd te mai las să mă tratezi ca pe un copil.
Și încă ceva.
Un client de-al meu caută pe cineva care...
Să zicem, să-i procure anumite lucruri pentru el?
Dacă e bolnav, de ce nu se duce la doctor?
Căuta pe cineva care să fure pentru el.
E destul de clar pentru urechile voastre?
Și spune-i Lordului Hoților...
că sînt bani mulți pentru el.
Oprește-te, mă gîdili.
Încă puțin.
Trebuie să stai puțin în pat.
Unde vă duceati? Și ce-ați fi făcut dacă nu vă găsea Scipio?
Cred că ne-am fii descurcat.
Prop e foarte curajos și eu mă pricep să-l înveselesc...
așa că facem o echipă bună.
Aici fiecare are grijă de celălalt. Toți sîntem orfani aici.
Eu nu sînt! Tata a plecat cu un vapor, și nu s-a întors...
dar se gîndește la mine mereu.
- Asta ne spun mereu. - E adevărat!
Într-o bună zi, voi naviga pe mări și-l voi găsi!
Te cred, Mosca.
Prosper, Scipio nu va mai lăsa pe nimeni să-i vîndă prada vreodată.
N-am fii îndrăznit să vorbim cu Grăsanul așa.
Da, dar lucrurile astea sînt probabil chiar mai rele.
Prosper, întoarce-te!
Trebuie să iau niște d-astea.
Uită-te la chestiile astea. Hai să sărbătorim, Prop.
Ar trebui să ducem banii mai întîi.
Scuză-mă, fiule. Te numești Prosper, nu?
Ia d-aici, față furioasă.
Intorce-te! Care-i problema?
Victor?
Ciao, Victor.
Nu mă poți păcăli cu mustața.
Scuză-mă, Ida, dar mă ocup de un caz. Nu pot vorbi acum.
Sper că n-am stricat nimic. Îți vine bine, totuși.
Oh, îmi pare rău.
De ce fugi?
-Omul ăla îmi știa numele. - Și ce dacă?
Și ce dacă?
Bine. Potolește-te. Ce dacă îți știa numele?
- Cred că încerca să mă prindă. - Cred că încerci să ne furi banii.
Da, și să-l las pe fratele meu?
Cu toți banii ăia, credeam că vrei să mă păcălești.
Poate că ai dreptate.
Știu. Pe aici.
- Cine e ăla? - Un fel de detectiv particular.
Victor băgărețul... Așa i se spune.
Hei! Așteaptă! Așteaptă!
Hei!
Noroc.
De acum ești șeful vînzărilor.
De afpt, te-ai descurcat atît de bine, încît îmi vine să iau o pauză.
Nu te poți opri. Nu acum. Barbarossa are un client...
...care caută un hoț. A zis că e vorba de mulți bani.
Și te voi ajuta, Scip. Am să vin cu tine.
Nu. Nu fii așa de prost.
Scipio mi-a dat pisicuțele, așa că o să-l ajut și asta e.
Am s-o fac. Bani mulți egal planuri mari.
- Și mai multă plăcintă de cumpărat. - Vezi?
Bine.
Clientul meu îl va întîlni pe Lordul Hoților în confesional...
în stînga spate la Bazilica San Marco.
Și contelui...
îi place să se înconjoare în mister.
- E un conte adevărat? - Ești surd? Eu ce-am spus?
Dacă ești așa curios, e conte.
Mai vrei să știi și altceva?
Nu e nevoie să dai din mâna.
- La ce oră? - Mîine după amiază la 3:00 fix.
Și îmi rezerv dreptul de a da din mâna de cîte ori vreau. Mersi foarte mult.
La 3:00, în spate stînga, la capelă...
la bazilică, în confesional.
- Am priceput. Hai, Prop. - Stai așa, băiete.
Tu și cu amicul tău puteți umbla împreună dacă vreți...
dar stăpînul tău trebuie să vină în persoană...
Ai priceput?
Lordului Hoților nu-i va plăcea asta deloc.
Nu-i va plăcea? Păi va trebui să se obișnuiască cu asta.
Altfel nu primește slujba.
Hei, Victor.
Știi, te prefer cu mustață.
Ida! Ce te aduce aici?
Oh, am ieșit doar cu camera video.
Întrerup iar munca importantă de detectiv iar?
- Încă mă ocup de caz. - Oh, ce interesant.
- Ce fel de caz? - Îți pot spune că implică niște copii.
Sunt sigură că sînt nevinovați.
Nu, nu, nu. Nu e vorba de vinovat-nevinovat.
Uite, dacă copii au necazuri...
de obicei e din cauza adulților.
Ar trebui să-i închizi pe părinți.
Sper să ne mai întîlnim cînd n-o să mai ai treabă.
Treci pe la mine să-mi vezi casa cea nouă, zilele astea...
în loc să bîntui prin San Marco tot timpul.
- Se spune că toți care trec prin San... - Ciao!
Nu contează.
Prosper, Mosca, intrați cu mine, ceilalți așteptați aici.
Eu nu vreau să aștept aici.
Nici eu. De ce nu putem intră toți?
Pentru că așa a zis Scipio sau asta nu e suficient pentru tine?
Nu-mi plac bisericile.
Îmi dau fiori.
Poate că încă nu e aici încă.
Nimeni n-ar trebui să poarte mască în biserică...
și nici pălărie.
Nimeni n-ar trebui să plănuiască un furt în confesional...
și pentru tine am venit, corect?
Deci, tu ești Lordul Hoților?
Păstrează-ți masca, dacă trebuie. Tot pot vedea că ești foarte tînăr.
Da, și tu ești foarte bătrîn.
- Contează vîrsta în tranzacția asta? - Nu, în cele din urmă.
Deci...
dl. Barbarossa sigur că ți-a spus...
că am nevoie de cineva ca să recupereze ceva pentru mine...
ceva ce caut de mulți ani.
Cum e cu plata?
Văd că ești om de afaceri.
Partea ta va fii de 50,000, plătibili după livrare.
50,000?
Pare un preț corect.
Hai, micuțule! Privește-mă.
Uită-te la prostul bătrîn care face pe sperietoarea de ciori.
Haide.
Horneț, Riccio, priviți!
Ce?
Nimic.
- Bună ziua. - Vei vedea că ceea ce vei fura...
are o mare valoare doar pentru mine.
Nu e făcut din aur...
sau argint...
ci din lemn.
- Cînd trebuie să ți-l livrez? - Cît de curînd îți permite îndemînarea.
Sunt un om bătrîn.
Mi-a mai rămas o singură dorință pe lume...
să țin în mâna ceea ce vei fura pentru mine.
Cum voi știi să te găsesc?
Vei găsit tot ceea ce ai nevoie în confesional după plecarea mea.
Trimite-mi o vorbă și vei primi...
o scrisoare de la mine, în ziua următoare la Barbarossa.
Deci, cum te numești...
prietene, nobile cavaler?
- Bo. Tu? - Vict...
Victor?
Sunt o victimă a circumstanțelor.
Porumbeii ăștia nenorociți!
Un coș. Ce e înăuntru?
Orice ar fii, cred că e viu.
Nu-l deschide. Ar putea fii un șarpe veninos.
E un porumbel călător.
Nu cred că e veninos.
Hei, știi, locuiesc la hotel, chiar lîngă Grand Canal.
- Tu? - Într-un cinema.
Locuiești într-un cinema?
Te uiți la filme toată ziua?
Nu, e stricat, dar Mosca încearcă să-l repare.
Și cum se numește?
Nu-mi amintesc.
N-ar fii drăguț...
dacă ai avea o casă adevărată în care să locuiești?
N-ai nici o rudă care să aibă grijă de tine?
Pe mătușa Esther, dar nu e drăguță și nu zîmbește niciodată.
Nu-mi spune.
Unde e Bo?
Trebuie să plec. Mi-a făcut plăcere să vorbesc cu tine.
Să ai grijă de tine, bine?
Victor ăsta... Ce te-a întrebat?
M-a întrebat cum mă cheamă.
I-ai spus?
Ce i-ai mai spus, Bo?
Nu sînt sigur.
Mătușa Esther l-a trimis?
- Dar era prietenos. - Bo, de cîte ori să-ți mai spun?
- Nu vorbi cu străinii! - Știu, știu.
- Dar era amuzant. - Cum era îmbrăcat?
Cu o haină albastră și o șapcă roșie.
Și ceasul lui avea o lună pe el.
Scuze.
Sunteți drăguț să-mi spuneți cît e ceasul?
- Da, e 4 și 15. - Mersi.
Ce ceas deosebit aveți.
Arată și timpul de pe lună?
Poate că ești turist. Ce ai vizitat?
- Sunt eschimos. - Serios? Ce fascinant.
Totul e în ordine acum, cu moda asta de Bristol și cu barba aia falsă.
Lasă-mă! Nu vreau să merg cu tine!
- Lasă-mă! - Lasă-mă în pace! Nu...
- În plină zi! - Să cheme cineva Poliția!
I-am luat portofelul, așa că poți afla mai multe despre băgăreț.
- Mersi. - Hai, Scip. Ce e?
- E unchiul tău? - Mai mult o aripă.
Trebuie să fie o aripă de leu.
Probabil că e o aripă de înger, făcută din lemn, așa cum a zis contele.
50,000 pentru o aripă de lemn? Probabil că a omis ceva.
Poate că asta explică: ''Aripa din poză...
este replica aripii pe care o caut."
''Porumbelul se numește Sofia și este prietenos."
"Cînd ai aripa, dă-i drumul și ea mă va găsi."
Sofia.
Sofia, îți plac pisicile?
Supraveghează casa. Află tot ce se poate.
Ne întîlnim acolo miercuri la 10:00.
Trebuie să plec acum. Nu voi fii în oraș cîteva zile.
Scip, te rog, lasă-ne să te ajutam la treaba asta.
Nu numai cu supravegherea, ci cu furatul.
Bine. De ce nu?
Ai dreptate. Am nevoie de oamenii mei de încredere pentru misiunea asta.
Bunza ziua, doctore. Victor Getz.
Am înțeles că dețineți galeria de pictură numită Stella...
și scriu un articol despre istoria cinemaului venețian...
Mă întrebam dacă aș avea permisiunea dvs. pentru a arunca o privire.
- Tată, cred că pisica e bolnavă. - Scipio, nu vezi că avem un vizitator?
De cîte ori să-ți spun să ciocăni?
M-am gîndit că...
m-am gîndit că am putea-o duce la veterinar.
Nu dau doi bani pe pisica ta!
E bolnavă pentru că abia a născut. Nu-mi stric banii pe veterinar!
Continuați, d-le...
Getz.
Cum spuneam, istoria cinematografului venețian are multe povești fascinante...
multe dintre ele legate de Stella.
Chiriașii nu-și mai pot plăti chiria.
Scuzați-mă, d-le Getz.
Cred că distinsul meu oaspete din Roma tocmai a sosit.
Da, aveți permisiunea mea. Scipio, vrei să-i găsești d-lui cheia pentru Stella?
La revedere, d-le. Să-mi trimiteți o copie a articolului dvs. imediat ce e publicat.
Fiul meu vă va găsi cheia.
Hei!
Unde crezi că te duci?
Să-ți avertizezi micuța prietenă, hoața de buzunar?
Am stat 5 ore cu carabinierii din cauza ei.
Hei!
Cînd va fii gata filmul tău?
În orice zi de acum, dar trebuie să reparăm proiectorul ca să-l vedem.
Despre ce e?
Dă-mi drumul!
- Mă duc să văd cine e. - Vin cu tine.
Hei! Tu stai aici!
- Scipio. - Cine credeai că e?
- Ai zis că o să pleci. - Încuie ușa! Repede!
- Trebuie să plecați de aici! - Că spui tu!
N-am timp să vă explic. Băgărețul a aflat de locul ăsta.
- Luați-vă ce vă trebuie și mergeți. - Cum a aflat băgărețul?
Unde să ne ducem?
Rămînem aici!
Deci, de-a acunselea?
Credeți că dacă sînt adult nu mă pricep la asta?
Scuze că vă dezamăgesc...
dar se întâmplă că sînt un căutător de prima mînă.
Nu vă puteți ascunde mereu, știți?
Cum o să trăiți? Din cerșit sau mici furtișaguri?
Hei, Victor.
Ai o armă?
Bineînțeles! Vrei s-o vezi?
Nu mi-e teamă. Probabil că e o imitație, oricum.
Faci pe deșteptul?
Acum!
Puneți-l la podea.
Piciule!
Asta te va învăța minte să-ți mai încrucișezi spada cu Lordul Hoților.
- Întreabă-l cum ne-a găsit. - De ce? O să ne mintă că orice adult.
Aruncă-l în canal, atunci!
Șeful tău ți-a dat permisiunea să faci asta?
Pariez că a vrut să mă otrăvească cu cîrpa aia.
Te rog, calmează-te.
Scuză-mă pentru căluș.
Trebuie să te întreb... Ce cauți aici? Du-te la culcare.
Ce faci aici? O să-l arunci în canal?
Bo, serios! Du-te-n pat!
Te rog, nu mă trimite înapoi la Esther.
Cineva trebuie să aibă grijă de tine.
Dar Prosper deja are grijă de mine. Și Horneț.
Mi-e teamă că nu sînt destul de mari.
Și Lordul Hoților? Abia are 16 ani.
Oh, Lordul Hoților!
Îți pot spune un lucru sau două despre Scipio.
Lordul Hoților nu e treaba ta.
Prop, de ce e nevoie de asta? Doar noi îl auzim.
Mersi, micuțule.
Nu te teme.
N-am nici o problemă în a-ți oferi serviciile mele 24 din 7.
După cum știi, sînt separat de soția mea...
dar fiul meu nu-i mai mult decito o pacoste minoră.
Deseori m-am întrebat ce mare scofală e cu copii.
În cîteva zile, fratele meu, xare e căpitan în retragere...
își va asuma responsabilitatea pentru educarea lui...
în permanență.
Atunci, cel puțin va avea parte de puțină disciplină.
Și acum ce facem? Cum intrăm?
Privește!
Aia trebuie să fie menajera.
Mă duc să vorbesc puțin cu ea.
Oh, fii atent!
De ce dracu ai intrat în mine așa?
Ești un mic hoț de buzunare?
Nu, nu sînt. Scuzați-mă pentru cumpărături.
Îl caut pe dr. Spavento. E dentistul meu.
Ăsta e cabinetul lui?
Ce face?
- Lăsați-mă să vă ajut cu cumpărăturile. - Dar... Bine...
Unde te duci? Ce faci cu cumpărăturile mele?
-Asta e casa dvs. ? - Nu e a mea, bineînțeles.
E a d-nei Spavento.
Așteaptă-mă.
Ai putea să le duci și în casă.
Cum rămîne cu Scip? N-ar fii trebuit să-l așteptam?
Nu, probabil a rămas pe undeva. Nu-ți face griji. Are încredere în noi.
Ce faceți copii? Dacă nu cumpărați un ziar, dispăreți.
Nu supărăm pe nimeni.
Mă deranjați pe mine și speriați clienții.
Pe mine nu mă deranjează.
Foarte bine, d-nă. Dacă spuneți așa.
Deci, ce puneți la cale?
Nu e treaba ta.
Încîntător.
Scuze, d-nă. E puțin cam supărat.
De ce nu vă căutați o aventură?
Nu avem voie să facem nimic fără permisiunea mamei mele.
Oh, ce păcat.
Cînd eram de vîrsta voastră, mereu intram în necazuri.
Dar merită. Emoția necunoscutului.
Așa spunea și mama cînd trăia.
Probabil că îți lipsește foarte mult.
Da.
Unde e Mosca? Ți-am zis să nu vii la ușă.
Mosca e ocupat. Repară proiectorul cu Victor.
Ce face?!
Nu pot să cred! Asta e ideea ta despre supraveghere?
- Cine ți-a zis că-l poți dezlega? - Calmează-te, Riccio.
- Mi-a dat cuvîntul că n-o să fugă. - Victor e prietenul nostru.
Prieten? Ești prost ca noaptea?
Nu e prost. Și e și prietenul meu.
E prizonierul nostru, e inamicul nostru! Scip o să turbeze cînd o să afle.
- Unde e plecat? - N-a apărut.
Oh, nu mai spune.
Ce-ar trebui să însemne asta? Scupa, față grasă.
Oh, nu ești tu rozătorul ăla încîntător?
Cred că ați căzut toți în vraja mincinosului.
Oprește-te! Și nu mai vorbi în ghicitori.
- N-o să-l mai ținem, data viitoare. - Oh, ce amenințare.
Ți-aș putea arăta unde să găsești răspunsurile la ghicitorile astea...
dar nu cred că m-ai crede.
Bună seara, d-nă.
- Cunoașteți un băiat numit Scipio? - E o mică glumă?
Trebuia să-l întîlnim azi.
Bo, Prosper, Horneț, Riccio și Mosca...
- Noi sîntem. Sîntem prietenii lui. - Va bene.
Așteptați! Doi sînt deajuns.
Uită-te la asta, Prop.
Prosper.
Hei, Scip!
Ce mai cauți aici?
- N-ai seminar astă seară? - Peste o oră.
Și cine sînt derbedeii ăștia?
Sunt prietenii mei.
Cine ți-a zis să te amesteci cu nespălații ăștia?
Cum o să devii tu ofițer...
dacă fraternizezi cu nespălații?
Noroc că unchiul tău va sosi curînd.
Plecau oricum.
El e tatăl tău? Ai și mamă?
Nu te uita așa la mine.
Vroiam să-ți spun oricum.
Poți să spui oricui, chiar acum. Ceilalți așteaptă afară.
Mi-am învățat lecția.
Dar voi pleca la noapte.
Totul rămîne cum am plănuit, bine?
Nu mă face să rîd.
Toate prăzile au fost furate din casa asta, nu?
Lordul Hoților e un mic joc de bogătaș.
Și noi am fost proștii tăi.
Vezi?
- Nu e el Scip. - Ba da, a fost.
- Și taică-su e rău. - Cine?
- Taică-su. - Despre ce vorbești?
Scip n-are tată.
De ce nu te prezinți singur?
Scipio! Scipio, Știu că ești înăuntru!
Ieși și spune-mi că nu e adevărat!
Acum deschide ușa! Deschide ușa acum!
Ce dracu se întâmplă?
Nu știu cine ești și ce treabă ai cu fiul meu...
dar dacă știi ce e bine pentru tine, termină scandalul ăsta infernal...
și dispari cu prietenii tăi dezgustători de aici...
și să nu va mai văd în jurul casei.
Cuvîntul de onoare al lui Victor...
Familia Hartlieb nu v-a auzio vreun cuvînt de la mine...
dacă aflu de o spargere ciudată.
Trebuie să-l prindem iar. Și de data asta jur că va ajunge în canal...
și Scipio se poate duce după el.
Ce înseamnă asta? ''Bucurati-va de spectacol''?
Nu pot să cred.
El trebuie c-a făcut-o!
Mosca Films prezintă...
un film de Mosca în Scratch-Vision.
Pînă la sfîrșitul lumii.
Tatăl lui Mosca îl așteaptă pe o insulă.
Tată!
Tată, mi-a fost dor de tine!
Și mie, fiule.
Da. Mă bucur să te văd!
- Da! - Ce mișto!
L-a reparat. Chiar și cortină și obturatorul merg.
Vezi, ți-am zis că Victor e prietenul nostru acum.
Bine. Amicul tău a reparat proiectorul.
Cum rămîne cu afacerea cu contele? Nu putem să uităm asta pentru ca Vic a fugit.
Știe careva ceva despre efracție?
Scip nu ne va fii de ajutor. Știi asta, nu?
Cui îi pasă de Scipio? O s-o facem fără el.
Odată ce vom lua cei 50,000, nu mai avem nevoie de altcineva...
de adulți sau de falsul Lord al Hoților.
O vom face la noapte. Cu cît mai repede, cu atît mai bine.
Ce crezi? Te bagi?
- Presupun că da. - Bine.
Tu, Prop?
Prop, te bagi sau nu?
Nici vorbă.
Aș putea deschide ușa asta cu ochii închiși!
Și dacă încă sînt treji? Ce facem atunci?
Bo! Aproape că am făcut infarct!
- Ai uitat ceva foarte important. - Ce?
- E sub haina mea. - Ce?
Eu!
Bo.
Mosca? Horneț? Riccio?
Unde e Bo?
- Adu-l înapoi aici acum! - Calmează-te!
O să scoale toată casă dacă nu-l ajutam să sară zidul!
Tine. Prinde.
Trebuia să te fii lăsat cu Esther.
Vrei să ajungi la orfelinat?
- Stau... - Înțelegi ce vreau să spun?
N-o mai face iar, da? Aproape că am făcut pe mine.
Ce cauți aici? Dispari!
Voi ce căutați aici? Asta e treaba mea.
Oh, gura, mincinosule!
Pentru tine e poate o glumă, dar noi avem nevoie de bani.
Oprește-te. Ai uitat unde ne aflăm?
Și tu nu poți lua nimic de la conte, șobolan mincinos.
Nici măcar un mesaj, pentru că noi o avem, pe Sofia. Așa!
Haideți! Trebuie să găsim aripa.
Prosper, tu și cu mine o luăm la stînga. Riccio și Horneț, la dreapta.
Da, și tu ne stă în cale!
Mai bine ai pleca acasă, Scipio.
Ceilalți sînt chiar furioși!
Nu înțeleg ce ai făcut.
Tu ești supărat?
Tu înțelegi?
Încerc.
Ce e asta?
- Privește! - Ce e?
Tablourile.
Aripa nu e în sufragerie. Ce e?
- Scip s-a dus sus. - Ce?
- Prop. - Oh, D-zeule!
- Sus? Oh, nu! - Calmați-vă cu toții puțin.
Odată am decis să ies și ce găsesc cînd mă întorc?
O adunătură de spărgători, scotocind prin casa mea.
Te rog, nu trage.
Ia te uită cine e!
Băiatul ăla nepoliticos de la chioșc...
și fetița.
Și săracul orfan.
- Ce căutați, camera mea video? - Te rog, nu chema Poliția!
Cred că ăsta ar fi ultimul lucru pe care l-aș face.
Ai dreptate să fii supărată, dar nu căutam camera video. Vrem doar aripa.
Aripa?
Serios?
Ce știți voi despre aripa mea?
- Și ce vîrstă ai? - 6 și un sfert.
- Madonna. - El e frățiorul meu. Nu știe bine.
De ce i-ai făcut poze?
- De ce i-ai făcut poze? - Sunt fotograf!
Fac poze copiilor pe stradă, d-aia!
- Unde locuiți? - Încă nu avem o casă..
Îmi pare rău să aud asta, dacă e adevărat.
De ce vreți aripa mea?
Cineva ne-a rugat s-o furăm.
V-a rugat?
Cine?
Clientul meu vrea să-și păstreze anonimatul.
Scipio, pune arma jos.
Am găsit aripa. Era în dormitorul ei.
Haideți! Să plecăm de aici!
Dă-mi-o mie.
Oricum nu merge.
Și asta e, presupun, aripa mea?
Știi... sînt curioasă.
Cît vă plătește clientul vostru pe ea?
50,000.
50,000?
E chiar mult.
Nu pentru noi, pentru că noi trebuie să plătim pentru orice...
pentru că noi nu avem părinți și trebuie să părăsim cinematograful...
și barca lui Mosca trebuie vopsită... Și Riccio are nevoie de dinți noi...
și Horneț are nevoie de haine noi. Mi-e teamă că nu e destul.
E frumoasă.
E o aripă de înger, nu?
De înger? Nu!
E o aripă de leu.
V-am spus, dar nu ,m-ați ascultat.
Mi s-a dat cînd am părăsit orfelinatul.
Ești orfană?
Da.
Trăiesc aici de peste 10 ani.
De ce merită aripa asta atîta?
Mă credeți că nu știu?
Dar cred că e timpul să aflăm.
Maica Superioară mi-a trimis-o
pentru că încercam să descopăr adevărul.
Acum 150 de ani în urmă...
un comerciant bogat a donat un carusel unui orfelinat.
Dar înainte ca să se bucure de el, copii...
a dispărut.
Tot ce-au mai găsit a fost o bucată.
Aripa!
Am găsit-o...
în mansarda orfelinatului...
și i-am dat-o lui Ida...
să o păstreze în siguranță.
N-am văzut niciodată caruselul...
dar mi s-a spus că...
era unic.
- Avea pe el 5 figuri de lemn. - Da, știu... Sirena...
"barbatul-sirena" cu tridentul...
calul de mare din fântână...
și leul zburător și uni... cum îi zice.
Unicornul?
Da, ăla.
- Bo, de unde știi toate astea? - Mama mi-a spus.
Soră, de ce e așa special caruselul ăsta?
- Are puteri magice. - Ce-a făcut?
Un copil se poate da în el.
Și devine adult.
Un adult se poate da în el...
și devine copil.
Soră, te rog spune-mi, e adevărat?
Desigur.
Stra-stra bunica mea a văzut.
Înseamnă că contele știe unde e caruselul. Altfel nu are sens.
Pariez că crede că dacă pune aripa la loc, va merge.
Să meargă cum spunea sora?
Dacă chiar merge, jur că îl voi găsi.
O să-l găsesc, o să mă dau în el și o să mă oprec cînd voi fi mai înalt ca tata.
Să-ți spun ceva. Îți dau aripa.
Du-o contelui ca să-ți primești recompensa...
dar vrea ușă vin cu tine.
Îl urmărim pe conte și el ne va conduce la carusel.
- Vom face cum a zis Ida. - Cine te-a întrebat pe tine?
Du-te acasă, Lord al Hoților, în casa ta elegantă.
Hei!
Nu avem nevoie de ceartă acum!
Și eu sînt supărată că și tine, dar acum e în regulă.
Știu că e adevărat, pentru că am văzut toate animalele, acum.
Mi-e teamă că e doar o poveste, Bo.
Nu e. Îți promit.
N-ar fii bine să fie adevărat?
Gîndește-te ce am putea face.
Ăsta e marele tău moment, Sofia, n-o da în bară.
Cu siguranță că băieții nu mai sînt în Veneția.
Sunt convins de asta.
Sunt foarte convins că băieții nu mai sînt în Veneția.
Dar unde să fi plecat?
În Corfu.
Corf- Corfu?
E imposibil. Ce să caute în Corfu?
Probabil știau că sînt pe urmele lor.
Oh, nu, nu, nu, nu. Sunt foarte sigură că încă sînt aici!
Am făcut un poster cu...
poza lui Boniface, pe care tu...
Ceva ce puteai să faci tu, dacă aveai inițiativă.
Dacă vei continua să arăți atîta incompetență...
Nu voi avea încotro decît să mă ocup singur de problemă.
Ia-ți mîinile de pe ea! E o piesă valoroasă!
Ține.
Ia o bomboană.
O să te țină liniștit.
Acum puteți avea încredere în prietenul vostru, Ernesto Barbarossa...
cu un mic secret.
Ce l-a făcut pe șeful vostru să fure pentru conte?
'Om fii tineri, dar nu tîmpiți.
Dă-mi aia înapoi înainte să-ți smulg limba aia!
Tu...
O poți păstra, pentru că ai țipat la Prosper.
Oricum nu era bună.
''Ne întîlnim la Sacca della Misericordia.
Uită-te după lanterna roșie. La noapte, la 1 :00 ''
La noapte?
Cum plănuiți să treceți lagună în cada aia?
Cine a zis de lagună?
Doar nu credeați că păstrează caruselul în oraș, nu?
Și încă ceva... Nu va fi prea fericit...
să afle că proprietarul aripii e în afacere.
Scipio mai bine condu.
El știe tot despre călătoriile cu barca.
În regulă. O să mă fac invizibil o perioadă.
Curînd, iubita mea soră.
Curînd, anii tăi de răbdare vor fii răsplătiți.
E timpul ca băiatul cu livrarea să-și respecte întîlnirea.
Salve, Lord al Hoților!
Presupun că ți-e frig ca și nouă...
așa că hai să facem tranzacția asta mai repede.
Ce e asta?
Ține.
În locul tău aș folosi banii spre a-mi găsi altă ocupație?
Cîți ani ai, 14? 15?
Cu banii ăștia pot avea ce vârstă vreau.
- Nu mai trebuie să fiu copil. - Ai auzit asta, Renzo?
Nu mai vrea să fie copil!
Natura îi va îndeplini curînd dorința!
Nu vrei să numeri banii?
Mai să fie!
Cît costă să mă duc la dentist?
Se pare că sînt toți aici.
Cred că ești un om de cuvînt.
Întoarcere sigură, Lord al Hoților.
Lordul hoților, porcul...
băiatul cu banii, băiatul cu barca...
Mă întreb cît va fii recompensa mea?
Aprindeți luminile!
Acolo sînt!
- E Poliția! - Unde e Prop?
- Prindeți-! - Repede! Încă n-au ajuns aici! Haide!
Nu mai fugiți!
- N-o să vă facem nici un rău! - Haide, Bo. Pe aici!
Opriți-vă!
Nu puteți scăpa, copii! Opriți-vă!
- Fugi! - Veniți aici!
- Fii atent! - Nu!
Măi, măi, mai! Ia te uită cine e!
Chiar credeai că o să scapi?
Fuga nu ajută niciodată!
Ka-ching!
Cît de departe va naviga contele?
Dacă mergem așa, vom fi ca puii congelați.
D-zeule! Știu unde e!
Nu merge mai departe. Oprește motorul.
Insula Secretă.
Insula secretă!
Credeam că e părăsită, dar se pare că am greșit.
Isola Segreta? Nu e insulă unde nu se duce nimani?
Se spune că e bîntuită.
Și ca cine a pus piciorul pe insulă, nu s-a mai întors.
Ajunge. Să mergem. Nu merg pe insula bîntuită.
Înțelegerea a căzut. E timpul să ne ducem banii acasă.
Așteaptă. Privește. Se uită încoace.
Renzo! Vezi ceva?
Nu e nimic acolo! Sunt doar nervoși! Știu ei ce fac!}
D-zeule! Cred că femeia a luat o pușcă!
- Pleacă! - Capetele jos!
- Plecați de aici! - Nu știți că e proprietate privată?
Stați cu capetele jos.
Nu vă mai întoarceți!
Sunteți toți în regulă? Îmi apre rău că v-am tîrît în nebunia asta.
Cel puțin ne-am luat banii!
E acolo, Prop. Trebuie să fie pe insulă.
- Ce caută Poliția aici? - De unde să știu?
Taci. Haide.
Bo! Horneț! Unde sînteți?
Știam eu! De ce nu m-ați ascultat?
E băgărețul! El ne-a turnat!
N-a avut cuvînt. Aș putea vomită.
Stai așa, boxerule! Calmează-te! Pune-o deoparte.
O să-l întreb. Vezi dacă preferă să ne spună sau îi sparg fața!
Domnilor, se pare că problema s-a rezolvat singură.
Fiul meu a descis să se întoarcă acasă, după toate astea.
Îl cunoști pe băiatul ăsta?
În regulă. Dă-mi drumul. Pot să merg singură.
Bo e cu mătușa lui.
Dacă aflu că ai legătura cu incidentul de la Stella...
Jur că vei regreta ziua în care te-ai născut.
Unde e fratele meu? Unde e Horneț?
Haide! Spune-i!
Cineva sa-m iexplice frumos despre ce e vorba.
Bo și Horneț au dispărut și Prosper crede că ne-ai turnat. La fel și Riccio!
Ce adunătură de fraieri. 1, n-am turnat pe nimeni.
2, n-am fost la Stella de cînd am evadat.
Și 3, i-am spus familiei Hartlieb că ați plecat din Veneția.
Nu credeți că e timpu lsa decideți dacă sînt prietenul vostru... sau inamic?
Mai bine am intră înainte să ajungem atracție turistică.
Ida va lăsat prin oraș cu mulțimea asta?
Tre' să spun că aveți tupeu.
Stați așa.
Cineva v-a jefuit.
Banii sînt falși.
- Banii sînt falși? - Mi-e teamă că da.
- Toți! - Ce pierdere!
Spargerea, laguna! Aproape am fost împușcați, și pentru ce?
O stivă de bani falși!
Ce e cu Bo?
Îmi pare rău, Proper. O să fac tot ce pot ca să-l aduc înapoi.
Alo?
Bună dimineața! D-nă Hartlieb. Sunt Victor Getz.
- Vroiam să... - Cum îndrăznești să mă suni la ora asta?
Cazul s-a rezolvat singur.
Noi ne-am capturat nepotul, nu tu.
Se pare că se ascundea într-un cinema, cu un nume de fată.
Poliția are grijă de el.
Acum, ești drăguț să nu ne mai deranjezi?
Pari isteț în noul costum.
E în regulă. Gustă. E toată numai pentru tine.
O urăsc și te urăsc și pe tine.
Ce crezi că faci, maimuță nerecunoscătoare?
'Neața. Am venit s-o vedem Ida Spavento.
Nu vă cunosc?
Ba da. De data asta rămînem.
Vic-Victor, ce... Ce se întâmplă?
Vroiam să vă întreb același lucru.
Și ca să fie și mai rău, contele ne-a dat bani falși.
Nu.
Copii ăștia au deja destule necazuri, Ida.
- Nu i-ai prea ajutat. - Taci, Victor!
Păi, cred că eu sînt în necaz acum.
Sunt sigur că o rezolvăm cumva. La dracu', Ida.
La ce te-ai gîndit cînd ai luat copii ăștia în aventura ta nebună?
Tu ce-ai fii făcut? I-ai fii închis iar într-un orfelinat?
Probabil că pe Horneț au dus-o la Merciful Sisters.
Îi știe cineva numele adevărat?
Katarina?
Aha, deci ăsta e numele tău!
Vino cu mine. Ai vizitatori.
- Cine e? - Bunica ta.
Iat-o. Vino aici.
Scumpo.
Haide, Prop. Nu poți sta toată seară aici.
- Bo e înăuntru. Știu eu. - Bo n-o să plece de aici în noaptea asta.
Cît stă în hotel, e în siguranță.
Horneț abia așteaptă să te vadă.
Știi ceva? Cred că s-a îndrăgostit de tine.
Trezește-te.
De unde ai știut că sîntem la Ida?
Cît de repede uiți că pot trece ca fantomă prin oraș...
găsind pe cine vreau eu.
L-au luat pe Bo de lîngă tine pentru că nu ești adult ca ei.
Putem face un singur lucru, Prop.
Trebuie să ne întoarcem pe insulă și să facem călătoria vieții.
Ce aștepți în locul ăsta? Ce mă ie de spus?
- Ce crezi despre vin? - Oh, nu.
- Vin alb călduț. - Bo?
Crezi că ei știu.
Ce zici de spaghetele afumate?
- Ai luat și cașcaval cu peștele cu sos. - Nu.
- Da? Nu. - Nu.
A dispărut? Cum adică, a dispărut? Unde a dispărut?
- Pe fereastră? - Incuiasem restul.
A plecat pe fereastră, nu? Oh, serios?
- Cum era să iasă pe fereastră? - Uite, uite.
- Pe aici? Uită-te la picătură, prostule! - N-am fost eu.
Da?
Mr. Getz?
E posibil, d-le Getz, să ne faceți un serviciu?
Sau ești prea ocupat să-ți hrănești țestoasele?
Oh, pardon. Credeam că am fost concediat.
Boniface a fugit iar, egoistul!
Îl așteptăm înapoi aici pînă dimineață!
Cînd a fugit?
Îl caută cineva? Soțul dvs. sau Poliția?
Dă-l încoa' !
Ascultă aici, Getz. Din fericire pentru tine, soția mea este o femeie răbdătoare.
Cazul ăsta va fii rezolvat imediat, dacă e s-o fac eu însumi.
E destul de clar pentru tine?
Vezi? Așa cum m-am gîndit. Nu-s cîini în spate.
- Care e problema? - Sunt speriat.
- De ce? - Au pistoale.
Bo?
- Bo! Sunt eu, Victor. - Nu mă întorc la Esther.
Bine. Pentru că nu plănuim să o lăsăm să te aibă.
- Serios? - Nici ce-a mai mică părticică din tine.
- Unde ești? - Aici, sus.
Au plecat toți.
- Și pisicile mele. - Sunt...
Sunt sănătoase la Ida acasă.
Esthera zis că Prosper a fost rău.
Nu. Lasă-mă să-ți spun un lucru.
Prosper e cel mai bun frate pe care îl poate avea cineva.
Haide! Am să te prind.
Pariez că fratele tău mai mare e îngrijorat pentru tine.
Dar cel puțin, e într-un pat drăguț și moale.
Nu te mișca. Dacă fugim, o să ne prindă.
Bimba! Bella! Destul!
- Ce faceți aici? - Vrem să-l vedem pe conte.
Contelui nu-i plac vizitatorii.
Aveam o înțelegere cu el și ne-a păcălit.
Pe aici. Și nu încercați să fugiți.
Cîini mei sînt mai rapizi ca voi.
Bella.
Renzo, Lordul Hoților a venit să te viziteze.
Ceva în legătură cu niște bani falși și cu un carusel.
Cred că ar fi o idee bună...
să-i dăm la cîini.
Scuze pentru nepolitețea surorii mele.
Ați aflat de bani? Scuzele mele.
A fost ideea lui Barbarossa.
Altfel n-aș fi putut să vă plătesc.
Știam. Caruselul funcționează.
Tu ești contele.
La odinele dvs., Lord al Hoților.
Știe cineva că sînteți aici?
Prietenii noștri și detectivul.
Vom rezolva totul ca să vă mulțumim.
Vă plătim cu o tură în carusel.
- Pentru asta ați venit, nu? - Într-adevăr.
Să fiți atenți pentru că nu e doar o simplă atracție.
Călătoria cu una din creaturile astea...
e ca o călătorie primejdioasă.
Am reușit doar să dau timpul înapoi.
Se pare că ai mers puțin prea departe.
N-am avut o copilărie reală...
în care să creștem și să ne jucăm împreună.
Cum e posibil să vreți să vă transformați în copii?
Prosper și cu mine, vrem să mergem în carusel înainte.
Va bene. Dacă asta doriți.
- Mă duc să verific. - Aștepți vizitatori?
Nimeni nu îndrăznește să pună piciorul pe insula asta.
Singurul vizitator care avea voie era Barbarossa.
- Știe de carusel? - Slavă Domnului, nu!
Imediat ar începe să vîndă bilete cu 10,000 bucata.
Abia aștept să-i văd fața lui Prosper, cînd va vedea că ești bine sănătos.
Dar dacă s-a dat în carusel și acum e bătrîn ca tine?
Nu știu ce povești amuzante ai ascultat.
Uită-te la el, Prop. E incredibil.
Asta e soluția tuturor problemelor noastre.
Problemele nu dispar doar pentru că ești mai în vîrstă.
Nu asta e treaba. Vei fii bărbat...
liber să-i învingi în orice mod vrei.
Contează pe care îl călărim?
Leul a fost potrivit pentru mine, dar ca să îmbătrînești...
va trebui să alegeți o creatură de apă.
Haide, Prop. Alege.
Pe care îl vrei? Calul de mare sau bărbatul sirenă?
Alege-ți singur, eu nu pot s-o fac.
Dar Bo? Gîndește-te cît de fericit ar fi.
Bo mă vrea ca frate, nu ca tată.
L-ai auzit, conte. Se pare că o să mă dau singur.
Să-i dăm drumul.
- Haide! Dă-i drumul! - Ești sigur că vrei să treci prin asta?
N-am fost niciodată mai sigur, în viața mea.
Și jur că n-o să mă dau jos pînă nu voi avea nevoie de bărbierit.
Ține-te bine.
Pornim!
Învîrtiți-vă, timpuri bune!
Da!
Fă-l să se dea jos sau va fii bătrîn!
Scip! Dă-te jos!
-Sări! - Sări!
Sări!
A fost... incredibil!
Nu fii așa șocat.
A mers.
Uită-te la mine.
Barba.
Incredibil!
Haide, Prop. Ce crezi? Sunt mai mare ca tata?
E pe aici. Crede-mă.
Unde mă duci, fetițo?
Nu, aproape am ajuns!
Știam că mă tragi pe sfoară.
Ai încercat să mă îndepărtezi de casă,
departe de drăcia asta.
D-nul Barbarossa.
Ce faci cu contesa?
- Cu contesa? - Da, cu contesa.
Presupun că sîntem aici pentru același lucru, atît de tîrziu.
Să experimentăm magia acestui faimos carusel.
Faimos? Magic?
Așteaptă puțin.
Ăsta e legendarul carusel de la Merciful Sisters!
Merită o avere!
Poate ești mai în vîrstă, dar ești mai deștept, Lord al Hoților?
De ce nu încerci singur?
Sigur că da! De ce nu?
Scutură cîțiva ani. Scapă de dureri.
- Ascute-ți mintea, poate. - Știi să-l faci să meargă?
Într-adevăr. Haideți, voi doi.
D-nul Barbarossa dorește o tură.
Pe care animal să mă urc?
Aș sugera leul.
Excelent! Sunt gata pentru micul test.
L-ai auzit pe d-nul Barbarossa.
Să-i dăm ceea ce merită.
Nu prea tare. Doar cîteva ture, pentru început.
Cine n-ar vrea să scape de niște ani?
Adio zbîrcituri... Adio burtică...
Adio fund gras...
Hei! Nu! Nu! Nu așa tare! O să mi se facă rău!
Nu! Caruselule meu! E ruinat!
După toate necazurile prin care am trecut!
Nu. Morosina, ce-am făcut?
Porcul ăla gras!
D-zeule! Asta a fost o tură prin iad.
Tîmpitule! Grasule! Hipopotamule!
Ai distrus munca mea de-o jumătate de viață!
Nu se oprea!
Uite ce mi s-a întîmplat! Sunt un om respectat!
Cel puțin îți pot recomanda un croitor bun?
Oh, Victor, i-ai găsit!
L-am căutat toată noaptea.
- E bine? - Da, e bine.
E un pic obosit.
Unde ai fost?
La carusel cu Scip.
- N-a funcționat, nu? - Ba da.
Scip e adult.
Serios? Dar tu ești încă același Prop.
Ești dezamăgit?
Nu. Sunt fericit.
Pînă la fund pentru doamna frumoasă și pentru năsos!
Năsos? Pardon?
- Cine e piticul ăsta impertinent? - Piticul?
Sunt Ernesto Barbarossa.
Sunt un om de afaceri de succes și onest...
și mă bucur de respectul acestui oraș.
Și tu cine ești?
D-zeule! E adevărat! A funcționat!
Oprește-te! Ai băut destul!
Ce, ești tatăl meu?
Faci cum ți se spune sau te duci la culcare fără nici o poveste.
Scuze că a trebuit să-l aduc aici, Ida.
Îi e frică de întuneric. N-a vrut să rămînă la el în magazin singur.
Magazin? Scuză-mă. Nu înțeleg.
Și tu? Am auzit că ai crescut, dar asta e ridicol.
Adică, ce ești tu? Propriul frate mai mare?
Sau cîștigatorul competiției Lordul Hoților?
Ce zici de noula tău asistent?
Îmi poate explica cineva ce se întîmplă aici
înainte de a începe să beau la micul dejun?
Sunt doar eu. Un pic mai înalt și mai în vîrstă.
Bo! Unde te-a găsit Victor?
În Stella.
În locul în care nu ne-am gîndit să ne uitam. În Stella.
Acum te-ai întors. Ăsta e cel mai important lucru. Așa e și Prop.
A fost la carusel și a funcționat, cum am zis mereu.
A mers? Nici vorbă.
Deci asta e mica bandă de criminali.
Cu cît mai repede vă băgăm în pușcărie, cu atît mai bine.
- Oh, aici e micul fugar. - El rămîne cu mine.
- Cum mereu ne-ai zis. - Dă-te din drum!
- Nu! - Dă-mi fiul!
Nu e fiul tău, bosoroago!
Cum îndrăznești să vorbești așa cu soția mea, monstrule?
Lasă-mă! Dă-te de pe mine!
Lasă-l în pace!
Ia-l de ureche!
Destul!
Acum...
dă-ni-l pe fratele tău și-o să uităm ce s-a întîmplat.
- Nu funcționează, muciosule! - Oh, serios?
Ai vrea să afli?
- Uite ce ai făcut, copil prost! - Lasă-l în pace!
Are 6 ani și mai multă minte că voi împreună!
A fost un accident! A zis că nu funcționează!
Îți sugerez să lași arma jos.
Pleacă! Pleacă din Veneția și lasă băieții ăștia în pace.
Nu sînteți în stare să aveți grijă de o țestoasă, dar'mite de un copil!
Acum ieșiți înainte să chem Poliția.
Chiar le-ai zis-o!
Înțelegeți acum ce spuneam despre a fi adult?
Cum să dorm cu atîta gălăgie?
Are cineva vreo aspirină?
Vorbește doar cînd ești întrebat.
Ar fii bine să fie putrezi de bogați.
Încearcă să ai o fată normală, Ida.
Bună ziua.
D-nul și d-na...
sînt directorii de la orfelinatul...
Merciful Sisters.
Cu ce vă pot ajuta?
Am înțeles că vreți un copil pentru adopție.
Am făcut niște verificări și am concluzionat
că sînteți o persoană cu un caracter impecabil.
Mersi.
Am văzut o oportunitate...
pentru micuțul Ernesto...
să-și găsească fericirea într-un cămin plin de dragoste.
Ce copilaș drăgălaș...
Ce spui, Ernesto?
Pardon?
Sunt mai mult decît bani falși.
Poți număra pînă la 50,000?
Da' ce, sînt, Einstein?
Și îi vom returna banii falși lui Barbarossa.
60... 80...
Poate un mic bonus.
Înțelegerea a fost de 50 de bătrîne.
Bine, 50 de bătrîne. Dobînda.
Taxele.
Cheltuielile.
Și-a luat fiecare partea?
- Toți cu excepția ta. - Îi voi folosi să cumpăr barca asta...
și restul îi voi pune în bancă pentru fiecare dintre voi.
În bancă? Ce mai urmează? Criza vîrstei de mijloc?
Vreau să cumpăr barca asta. Cît vrei pe ea?
7,000.
- Merită? - Desigur. Abia e reparată.
Pare bună pentru mare ca o rată de cauciuc.
- O să-ți dau 5. - 6.
5, 5..
S-a făcut. Să aduc actele.
Nu vă duceți pe Canal Grande noaptea cu chestia asta.
- De ce ne-ai da ideea asta? - Mă aștept să vă purtați bine.
Asta e de rîs, venind de la tine.
- Taxi. - Taxi! Taxi!
- Taxi! Aici! - Taxi! Aici.
Taxi. Taxi.
Taxi. Taxi. Tax-
Ia te uită la barca noastră.
Doar o testăm pe apă.
Am să-l caut pe tata!
Hei, șefule. Ne vedem mîine la birou.
Hai, Mosca. Să mergem!
- Victor? - Da?
Ce ar fi trebuit să știm, Bo și cu mine?
- Cum adică? - Dar eu?
Eu știu ce-o să fac.
Voi sta cu Ida.
Are dreptate, desigur. Nu mă puteți părăsi acum.
Mă învîrt singură în casa aia mare și veche.
Victor, zii ceva! Spune-le că nu pot pleca.
Ați auzit-o. Tu trebuie s-o spui.
Cred că formăm o familie pe cinste.
- Ce? - Victor, Victor! Zii da
made by sabian sabian.ro@gmail.com